Uploaded by Sylvesteri
ROBERT ALTMANIN HUONOT VITSIT
Hiljainen yö kaupungissa, joka osaa pitää salaisuutensa.
Kuitenkin joku etsii yhä vastauksia elämän peruskysymyksiin.
Se olen minä... Tai ainakin olin.
Oli sateinen lauantai-ilta, -
ja olin juuri syönyt grillatun juustoleivän papujen kera.
Oli aika mennä tien yli töihin.
Olen yksityisetsivä. Nimi on Noir, Guy Noir.
Olin ollut kuusi vuotta tilapäishommissa.
Valvoin A Prairie Home Companion -radio-ohjelman turvallisuutta.
Siihen minut ajoi kassavaje: Perijättäriä katosi harvoin, -
eikä pohattoja löydetty kuolleina huulipunaa kauluksissaan.
Toisin sanoen olin aivan auki.
Ohjelmaa oli tehty Fitzgerald-teatterissa -
siitä asti, kun Jeesus kävi alakoulua.
Muutama sata ihmistä tuli yhä paikalle lauantaisin.
Suorana radioitavia esityksiä ei ollut tehty 50 vuoteen, -
mutta se oli jäänyt tältä porukalta kuulematta tuohon iltaan asti.
Iso teksasilaisyhtiö oli ostanut radioaseman.
Cruett-niminen kaveri oli tulossa sulkemaan talon, -
jonka tilalle rakennettaisiin parkkipaikka.
Kaikki tiesivät lopun tulevan, mutta siitä ei puhuttu.
Keskilännessä uskottiin, että pahan voi väistää vaikenemalla.
Minä en usko siihen, mutten olekaan täältäpäin.
Minä pysyttelen joukon laitamilla ja pidän silmäni auki.
Oli viimeinen iltani siinä työssä, -
ja tunsin, että siitä saattaisi kehittyä mielenkiintoinen.
Chicagossa tein töitä ennen...
Käyn jakamassa leivät. - Lähde vielä kun voit.
Chicagossa tein töitä ennen Enää siellä työssä käy en.
Astui puotiini nainen kuin posliinii -
ja kysyin, mitä laitettais.
Hän sanoi: "Nuo lasit." Niin häntä nuolasin.
Enää siellä työssä käy en. - Kuulkaa, pojat...
Molly! Jestas, että säikäytit minut.
Missä kynäni on? Näytän pari muutosta. Panin sen tähän.
Missä näit sen? - Se oli tässä.
Tuossa. - Älä sohi siinä! Viekää tuo takaisin.
Vaimo tulee varmasti mustasukkaiseksi.
Ota vielä toinen. - Tuleeko hän studiolle?
Hei, Guy. Mitä kuuluu? Autatko vähän?
Käske jonkun viedä T-paidat tiskille. - Tapahtuu.
Jo on aikakin! Saan vielä sydänkohtauksen takianne. - Hei, Al!
Korjattu ohjelma! Mikä vika vanhassa oli? - Miltä tuntuu?
Antakaas ääninäyte, pojat! Rhonda on täällä!
Vauhtia nyt, äiti. - Mikä tuo kappale on?
Tuo on se "Honolulun mamma vaan tanssi pyjamassaan."
Tuo on Carter Familyn laulu. - Minkä?
Carter Family oli perheyhtye kuten mekin, mutta kuuluisa.
Miten pitkään olet tehnyt tätä? - Pukenut housujani, vai?
Kuinka kauan olet ollut radiossa?
Yli 30 vuotta. Aloitin Mark Twain -päivillä Mississippi-joella.
Minut pestattiin esittämään Huck Finniä.
Kuljetin ihmisiä lautalla Mississippi-joen yli, -
ja yksi heistä meni höyrylaivan vanaveteen.
Herra Keillor, teitä odotetaan.
Onko tämä se juttu kaverista, joka roikkui leijasta housut kintuissa?
Ei ole. Siinä oli ponttonialus.
Voi tuota taloa! Hyvästi, vanha talo. Hyvästi, vanha kuisti.
Hyvästi, vanha...Guy. Kuule, mitä talolle tehdään? - Äiti!
Ehkä eilen tuotu jätelava liittyy jotenkin siihen.
Hyvänen aika.
Otin sinulle sen sievän mekon. - Sanoin jo, etten pidä siitä!
Sovita sitä, jotta näen sen ylläsi. - Enkä! Se on oksennuksen värinen!
Soderbergin ukko oli sillä lautalla.
Hän putosi kaiteen yli jokeen, ja minä menin perässä.
Hän ei osannut uida, joten kiskoin hänet rantaan.
Pelastit hänet. - En oikeastaan. Siinä oli matalaa.
Hän ei huomannut sitä, koska hinasin häntä nilkoista.
Hei, hauska nähdä teitä! Tulen ihan kohta.
Missä laukkuni on? - Tuossa. Minä toin sen tänne.
Kuuntele nyt, äiti. - Se on tuossa, Yolanda.
Voisin vannoa... Aivan ahdistaa.
Onpa kuuma! - Meillähän on vielä paljon aikaa.
Ukkoko pestasi sinut WLT:hen? - Hänen veljensä.
Art Soderberg. - Art Soderberg antoi sinulle työtä!
Varhaisaamun ohjelmasta. - Rise And Shine Wilmer Scottin kanssa.
Meilläkin oli aamushow! - Breakfast at the Bunkhouse.
Tv-ohjelma, jossa näytettiin piirrettyjä lapsille.
Tämä tuli viideltä. Se oli vähän kuin gospel-ohjelma. - Nostatusohjelma.
Wilmer Scott juonsi sitä. - Eikös hän ollut kuuluisa lentäjä?
Oli hän. Hän lensi ensimmäisenä yksin Mississippin alusta loppuun.
Se oli hänen Wilbur-veljensä. - Niin. Wilbur.
Hän lensi New Orleansista Memphisin kautta Itasca-järvelle.
Perillä hän yritti ampua merkkiraketin suljetusta ikkunasta.
Hän oli ensimmäinen siviili, joka ampui itsensä alas! - Se oli Wilbur.
Keksit koko jutun. - Hän putosi järveen kunnian hetkellä. Wilmer.
Wilmer oli radiojuontaja. - Hän juonsi Rise And Shine Show'ta.
Herra Keillor, Al saa pian halvauksen. - Tulen heti.
Miten hän ehti lentää ja esiintyä radiossa? - Puhut nyt Wilburista.
Hän oli jo kuollut.
Esiinnyimme koiran kanssa, kun Wanda ja Connie olivat mukana.
Se ulvoi, kun me lauloimme! - Siinä vasta oli koira!
Muistelen Rustya usein. - Niinkö?
Kerro Gladys-tädille, kerro tädille... - Niin se meni!
Kerro, että tädin koira kuoli pois.
Vanha, ruskea Rusty Vanha, ruskea Rusty.
Rusty pani maate ja noin vain kuoli pois.
Se aloitti merkistä.
En tiedä, kumpi säesti kumpaa.
Se jahtas oravia, jahtas oravia... - Kaksi minuuttia lähetyksen alkuun.
Yhden niistä söi ja sitten sairastui.
Se oli mätä varmaan, se oli mätä varmaan.
Se oli mätä varmaan, kun Rusty kuoli pois.
Voi taivas!
Hyvä luoja! Nyt se alkaa! Synnytys alkaa!
Minä tunnen, että se tulee! Vauvani syntyy likaiselle lattialle!
Rauhoitu. - Ei vaiskaan.
Senkin huijari! Auttakaa hänet ylös.
Melkein soitin hätänumeroon! - Anteeksi. He eivät kuunnelleet.
Nyt töihin! - Wilmer Scott...
Wilmer Scott hypnotisoi kanoja suorassa lähetyksessä.
Kuka Wilmer Scott? - Hän juonsi Rise And Shine Show'ta.
GK aloitti radiouransa siinä.
Hypnotisoiko hän kanat radiossa? - Täällä, ei Rise And Shinessa.
Muistatko, kun hän hypnotisoi ne kanat?
Ne olivat kiinalaisia. - Kung po -kanaa.
Tänne päin. - Piscacadawadaquoddymoggin.
Mitä? - Se oli aamuohjelman sponsori.
Aineksina puhveliheinä, sassafras- mehu ja viljasta tehty alkoholi.
Mikä sen nimi oli? - Piscacadawadaquoddymoggin.
Niinhän minä sanoin. - Muistatteko mainoslaulun?
Piscacadawadaquoddymoggin! Rohdosvalmiste.
Mennään nyt. - Wilmer Scott joi sitä kahvikupistaan joka aamu.
Sitten hän lopetti juomisen ja radiotyön. - Hevoset karkaavat.
Miten hän lopetti juomisen? - Noin vain.
Lähetys alkaa. - Hän alkoi kasvattaa kanoja. Kiinalaisia näytöskanoja.
Hyvää lauantai-iltaa ja tervetuloa suoraan lähetykseen!
Kuuntelette WLT:tä, mukavaa paikalliskanavaa.
Noir, missä olet lorvaillut? - Autoin Johnsonin tyttöjä.
Sinun pitäisi vahtia ovea. - Mikä hätänä?
Joku hullu nainen soitti. - Ei hän niin hullu ole.
Hän kävi täällä iltapäivällä.
Minkä näköinen hän on? Voitko kuvailla häntä? - Todellakin.
Hän on kaunis. Hänen tukkansa...
Sitä Luoja tarkoitti sanoessaan: Tulkoon... - Tukka.
Juuri niin.
Hänen hymynsä oli suloinen kuin hunaja pannukakuilla.
Hänen poplarinsa oli niin valkea, että sadetta nolottaisi kastella se.
Hame oli niin tiukka, että alusvaatteiden kirjailut näkyivät.
Niissä luki: "Pestävä haaleassa vedessä. Kevyt linkous."
Keksit tuon. - Hänen t-paidassaan oli Mount Rushmoren kuva.
Varsinkin Jefferson ja Lincoln näyttivät paremmilta kuin koskaan.
Pullistuneilta, mutta tyytyväisiltä. Ymmärrät kai.
Oli kunnia istua siinä ja hengittää ilmaa, -
jonka hän oli niin kevyesti hengittänyt ulos.
Vaihtaa ilmaa keskenämme, niin sanoakseni.
Mitä hän halusi? Sanoiko hän mitään? - Kuka?
Se nainen! - Hän etsi presbyteerikirkkoa.
Hölmönä neuvoin tien, ja hän poistui elämästäni.
Yhtä nopeasti ja seksikkäästi kuin saapuikin.
Oletteko kyllästynyt silliinne?
Eikö se enää vastaa odotuksia, jotka asetatte kalasäilykkeelle?
Kokeilkaapa Jens Jensonin silliä, -
joka on pyydetty Superior-järvestä ja valmistettu norjalaiseen tapaan.
Saisiko tuota pienemmälle?
Arvatkaa mitä? Aion värjätä tukkani punertavanvaaleaksi.
Olisi pitänyt tehdä se vuosia sitten.
Olisi pitänyt lähteä Chicagoon, kun äiti kuoli. Olisi pitänyt.
Jos jostain aikeesta luopuu, se jää useimmiten tekemättä.
Mitä sinä kirjoitat? - Runoa.
Vai että runoa. Mistä se kertoo? - Itsemurhasta.
Vai niin.
Tiedät, mitä minä ajattelen. - Tiedän. Ei tarvitse kertoa.
Pitää olla kiitollinen kaikesta, mitä tapahtuu. Se toi meidät tänne.
Ellei olisi elänyt kaikkea kokemaansa, -
tämä hetki ei olisi sellainen kuin se on.
Pettymystä ei auta hautoa. - Ei niin. Tuo on upea asenne.
Kun yksi ovi sulkeutuu, toinen avautuu.
Jokainen tapahtuma on askel eteenpäin ja johtaa jonnekin.
Anteeksi nyt, etten lankea polvilleni.
Niin minä ajattelen.
Lue minulle pätkä runostasi. - Se ei ole vielä valmis.
Hyvä on.
"Yksinpuhelu suruiselle kitaralle."
"On helppo kuolla. Kuin hyppäisi siniseen ja vilkuttaisi Jumalalle."
"Jumala on rakkaus, muttei keskeytä puuhiaan siepatakseen sinut."
"Kun panet letkun pakoputkeen," -
"älä luule saavasi paahtoleipää, kun heräät. Paahtoleipä olet sinä."
Mikä sen laulun nimi oli? - Piditkö siitä?
En lainaa autoani sinulle ihan pian. Letku pakoputkeen!
Kiitoksia. Haluan laulaa teille laulun.
Sen nimi on "Slow Days of Summer".
Lähetän sen myötä terveiset ystävilleni kotikaupunkiini, -
joka on joen varrella täältä pohjoiseen.
Sinä palasit. - Niin palasin.
Petyitkö presbyteereihin? - En, herra Noir. Minut lähetettiin tänne.
Miten voin auttaa? - Ette mitenkään. Huolehdin asiastani itse.
Teillä on mukava esitys. - Kiitos. Pidämme siitä itsekin.
Uskotteko ajan ja hengen kyllyyteen? Useimmat eivät usko.
Teidän olisi hyvä avata sydämenne ajan ja hengen kyllyydelle, -
joka kannattelee ja tukee meitä kaikkia maailmassa.
Kuten haluatte.
Kiitos, pojat.
Sitten kiersimme taas maatalousnäyttelyitä.
Pojat tirkistelivät, kun vaihdoimme vaatteita vessassa.
Muuta hauskaa siinä ei ollutkaan. Lauloimme ulkona sääskien keskellä.
Muistatko? Tämä on tosi juttu, Lola. Kerran sudenkorento lensi suuhuni.
Näin iso. Luulin sitä linnuksi. - Minkä ikäinen olit?
Minä olin 13, äitisi oli 10. Entä Wanda? - Hän oli 16 ja Connie 15.
Silloin se loppui. Kateuteen. - Se oli paha juttu.
Wanda otti sen raskaasti.
Hänet pidätettiin viikon kuluttua. - Miksi? Et ole kertonut tuota!
Myymälävarkaudesta. Kerroin kyllä. - Olet höperö. Et kertonut.
Hän söi kahvilassa sokerikuorrutetun donitsin.
Hän joutui sokerihumalaan. Hänellä oli hypoglykemia.
Hän unohti maksaa ja marssi ulos, -
ja parin minuutin kuluttua hän oli jo käsiraudoissa.
TV-kamerat olivat paikalla. - Siitä oli uutisissa.
Isä näki uutisista, kuinka Wanda seisoi tukka pörrössä ja vollotti.
Isä oli äidin luona sairaalassa. Äidin munanjohtimet katkaistiin.
En tiennyt tuota.
Isä näki Wandan pidätyksen televisiosta.
Hänellä oli sepelvaltimotauti.
Hän kiipesi sänkyyn äidin vierelle ja veti lakanan kasvoilleen.
Hoitaja löysi hänet kuolleena.
Wanda vapautui ja sai hautajaisissa isän viestin.
Siinä luki: "Wanda, särjit sydämeni. Isä."
Wanda istui 30 päivää donitsin takia. - Se maksoi 59 senttiä!
Rokkari voi heittää sohvan hotellin ikkunasta, -
eikä sohva olisi edes hänen omansa!
Kuka tahansa voisi jäädä alle. Ei sen väliä.
Jos esiintyy uskovaiselle yleisölle ja unohtaa maksaa donitsin, -
joutuu heti hylätyksi.
Jotkut noista hyvistä ihmisistä mieluummin tappavat kuin katsovat.
Soderbergin perhe myy tämän! En käsitä sitä.
He omistivat WLT:n, kun se oli vielä voileipäkoju.
Siitä se lyhennekin tulee. Wälissä Lehtisalaattia ja Tomaattia.
Miten he voivat hylätä tämän? Olemmeko me vain jätettä?
He ovat käyneet vanhoiksi ja alkoivat haaveilla mukavasta elosta.
Ehkä he näkivät esitteen, jossa on kuvia palmusaaresta, -
sinisestä taivaasta ja pitkistä hiekkarannoista.
He kai tuumivat, -
ettei heidän tarvitse kärsiä Minnesotan kurjista talvista.
He eivät halunneet palella jonossa. Heidän vuoronsa on nyt.
He halusivat jättää firman lapsille ja lähteä paratiisiin. Viis muusta.
Harmi vain, että lapset olivat jo lähteneet paratiisiin.
Sitten iso teksasilaisyhtiö tarjosi heille ziljoona dollaria.
Teksasilaiset! Mikä ettei.
He puhuvat hassusti, pälyilevät ympärilleen ja mätänevät pystyyn, -
mutta mitäs pienistä.
Kukaan ei ole täydellinen, ja raha on aina rahaa.
Niinpä he ottivat tuohet. Löytyykö pinsettejä?
Muna- vai kinkkusalaattileipä?
Miksi itkette? - Ohjelman teko loppuu tähän.
En enää näe näitä ihmisiä.
Tapaatte heidät kyllä. - Ystävät menneiltä ajoilta.
Soupy, Red, Ray.
Ja Helen!
Kaikki ovat poissa ja unohtuvat. - Jokainen varpunenkin muistetaan.
En tiedä, pidetäänkö puhettakaan. Se ei ole oikein. - Ei niin.
Iso firma polkee meidät jalkoihinsa kuin pahaiset ötökät!
Mitä kinkkusalaattileivässä on?
En muista sitä sanaa. Se oli...
Mau... Mejo... - Onko se majoneesi?
Majoneesi...
Tämä on yhden aikakauden loppu.
Radioon jää enää huutavia ihmisiä ja tietokoneen toistamaa musiikkia.
Sääli. - En aikonut kertoa tätä, mutta näin meidän kesken:
Täällä on nainen, joka voi pelastaa nahkamme. Hän vaikuttaa siltä.
Kuka hän on? - En ole varma. Selvittelen sitä vielä.
Sulje silmäsi. Onko hän Norcommista? - Aika näyttää.
Annan charmini ja ulkonäköni tehdä tehtävänsä.
Hän ei saanut silmiään irti minusta. Houkutin häntä kuin liekki koita.
Jokainen voitto merkitsee miljoonaa tallattua sielua.
Aivan kuin tuota mattoa tuossa. - Mistä sinä oikein puhut?
Äidistä. Hän tuli ihan... Äidillä oli paljon kestämistä.
Hän joutui Hyvän paimenen hoitokotiin. - Se oli surun päivä.
Connie lopetti esiintymisen ja Wanda oli poissa.
Wanda oli upea. Me neljä lauloimme yhdessä.
Hän lauloi sinun vieressäsi.
Sinä seurasit hänen jalanjälkiään. Olet yhtä lahjakas.
Jäljellä olemme enää me kaksi. Isäsi järjesti meidät radioon.
Olitte hyvännäköinen perhe.
Ymmärrän, että retkahdit häneen. - Hän lauloi kuin enkeli. Näin...
Hiljaa ja hellästi Jeesus kutsuu.
Hän kutsuu sinua ja minuakin.
Taivahan porteilla Hän meitä katsoo.
Hän vartoo sinua ja minuakin.
"Tule kotiin. Tule kotiin."
"Sinä, uupunut, tule kotiin."
Pääsen tolalleni vain laulamalla.
Onko meidän vuoromme? - Ei vielä.
Mitä esitämme? - Laulat "Gold Watch And Chainin" GK:n kanssa.
Emme ole laulaneet sitä vuosiin!
Kultakelloni ketjuineen panttaan.
Vihkisormuksen kultaisen myös...
Anteeksi vain. Minä vedän nakit silmille.
Sydämen annan povestain ottaa -
jos kerrot, että lemmit mua taas.
Kävisikö "Red River Valley"? - Ihan miten haluat.
Haluaisin, että Lola pääsisi esiintymään myöhemmin.
Jos aikaa riittää.
Onko tämä viimeinen esityksesi? - Jokainen kerta on viimeinen.
Niin minä ajattelen. - Kiitos, Platon. Kierkegaard.
Pane napit kiinni. - Tämän ylemmäs ei pysty.
Sano tuolle pottunokalle, että hänen takalistonsa ei mahdu housuihin.
Hänen persvakonsa näkyy, eikä kukaan halua nähdä sitä.
Missä? - Takana. Siellä se persvako on.
En minä näe. Kuule, Molly. - Älä puhu minulle.
Olenko säällisesti pukeissa? - Älä minulta kysy.
Läskiä on liikaa, jotta olisit säällinen. Leikkaa vaikka pääsi irti.
Hän näytti minulle tatuointinsa. - Eikä näyttänyt.
Se on olkapäässä. - Valehtelet, minkä jaksat.
Vasemmalla. Tuossa noin. - Tuo ei ole olkapää, vaan solisluu.
Pyydä häntä näyttämään se.
Mitä siinä lukee? - "Vapaus".
Valehtelet.
Otitko CD:t, Lola? Tulehan nyt.
Molly! Vie nämä eteen.
Kuulitko, että Soderbergit myyvät radioaseman? - Tiedän kaiken siitä.
Onko kaikki hyvin? - Tietenkin on.
Tämä tuntuu niin oudolta. Miksi tästä ei ole puhuttu?
Kai sanot jotain yleisölle ja kiität kuuntelijoitamme.
Tietysti! - Enpä taida.
Mikset kiittäisi yleisöä? - En pidä puheiden pitämisestä.
Kylästäkään ei lähdetä hyvästelemättä!
Minä en pidä nyyhkypuheita. - Niinpä! Pelkäät, että alat itkeä!
En alkaisi. - Totta. Et alkaisikaan.
Siksi meidän romanssimmekin jäi niin lyhyeksi.
Tiesin, ettet itkisi eroamme, joten minä en välittänyt.
Ymmärrätkö? - En.
Be-Bop-A-Ree-Bop- raparperipiiraspakasteet!
Olisiko nyt hetki ottaa pala raparperipiirasta?
Yksi aina miestä innostaa: Palanen raparperipiirakkaa.
Kun sen kuumana tarjoaa, se huononkin tuulen parantaa
Mamman poju rakastaa Be-Bop-A-Ree-Bop-piirakkaa!
Be-Bop-A-Ree-Bop toivottaa terve- tulleeksi hienon laulajaperheen, -
Johnsonin tytöt: Rhondan ja Yolandan.
Hei, kaikki!
Kiitos, kiitos!
Haluan kertoa, miten iloinen olen siitä, -
että Lola-tyttäreni on täällä tänään.
Yleisö haluaa nähdä sinut. - Minulle on tärkeää, että tulit.
Lola sai nimensä äitimme mukaan. - Hänenkin nimensä oli Lola.
Tänään laulamme vanhan laulun, jota äitimme rakasti.
Se oli yksi hänen lempilauluistaan. - Hän innosti meitä.
Jotkut tietävätkin jo, -
että hänen vuokseen aloimme esittää musiikkia.
Se oli varma keino ilahduttaa häntä.
Hän saattoi kuurata keittiön lattiaa -
mutta katsoi meitä hymyillen, kun tulimme kynnykselle laulamaan.
Vaikka hän oli uupunut, hänen hymynsä oli leveä kuin Mississippi.
Siellä, missä se laskee mereen. - Ei noin hitaasti, senkin ruojat.
Hänen kultahampaansakin näkyi.
Varrelta vanhan Mississippi-virran -
aivan lähellä -
sukuni sai kauan sitten asuinpaikan, -
jonne minäkin jään.
Etsien kävin kautta luomakunnan -
puolet elostain.
Vaan viimein löysin tyydytyksen -
rannalla tuon joen mutaisen.
Kurjuutta näen maailmassa -
missä kuljenkin.
Siksi preerialle aina kaipaan, -
lapsuuden kotihin.
Näen äitini rakkaat kasvot jokaisena sunnuntaiaamuna.
Muistan vanhat virret, joissa laulaen ylistimme Jumalaa.
Polvistuimme rukoukseen rakkaiden tätiemme ja setiemme kanssa, -
jotka rakastivat meitä, kun olimme pieniä.
Pimeyden laaksossa he ovat paimenia, -
jotka niityille mut vie...
Esityksen maksoivat Powdermilk Biscuits, -
joka myy maukkaita keksejään suuressa sinisessä rasiassa, -
sekä Mel's Big Boy Buffet.
Älä maksa hienosta ruuasta, kun haluat lihamureketta, kurpitsaa -
perunasosetta ja leipävanukasta.
Mel's Big Boy Buffet'ssa tämä maksaa vain 4,99.
Kuulitte oikein, neljä dollaria ja 99 senttiä.
Toivotetaan tervetulleeksi herra Chuck Akers!
Hän vetoaa kypsiin naisiin kaikkialla.
Ystäväni Chuck Akers!
Hauska nähdä. - Kiitos.
Haluamme laulaa laulun kaikille faneillemme.
Se on hiukan hankalaa, sillä heitä on moneksi.
Olen esiintynyt teltoissa, kouluissa, -
parkkipaikoilla, kuormurien lavalla, elokuvateattereissa, -
konserttisaleissa ja jopa kirkoissa, vaikka sitä onkin vaikea uskoa.
Tämä laulu on teille, ja tarkoitamme joka sanaa.
Antaa mennä.
Ajan virta heitteli mun elonpurttani -
kun sain nähdä hymysi ja nuoruus kukoisti.
Sua unohda en milloinkaan, sä missä lienetkin.
Jos joskus ystäviä sain, sinä olit sitä varmasti.
Hei, Lola. Aiot kuulemma laulaa jotain. - Saa nyt nähdä.
Se olisi tärkeää äidillesi. Hän on aina kehunut lahjojasi.
En oikein osaa heidän laulujaan. Osaan vain omiani.
Laula sitten joku niistä. - Ne kertovat kuolemasta.
Monet hyvät laulut kertovat siitä. - Minun lauluni ovat itsemurhasta.
Niissä hirttäydytään jatkojohtoon, on häkää ja yliannostuksia.
Lauletaan "Amazing Grace". - Sen minä osaan.
Esitetään se yhdessä. Se räjäyttää talon.
Et ehkä tiedä tätä, -
mutta Dusty oppi gospelia vankilassa. - Ole hiljaa.
Kiersin vankiloita Johnny Cashin kanssa. - Suu kiinni.
Siellä oli paatuneita rikollisia... - Valehtelija.
Dusty laulu sai melkein unohtamaan, mitä hän oli tehnyt. Siitä en puhu.
Että olet typerä. - Vannoin käsi raamatulla, etten kerro.
Sanon vain, että älä anna hänen halata.
Kiitos!
Herra Chuck Akers! Kiitos, Chuck.
Puhutaanpa hiukan ketsupista.
Tomaateissa on aitoa auringonpaistetta.
Se on tarpeen täälläpäin. Me emme ole aurinkoista väkeä.
Me olemme synkkää sakkia.
Uskomme, että tilanne voisi olla pahempikin, ja odotamme sitä.
Meidät kasvatettiin uskomaan, että elämä on kamppailua, -
ja onnellisuuden tunne menee ohi, kunhan malttaa odottaa.
Milloin on teidän vuoronne? - Heti, kun tuo läski sulkee suunsa.
Kiitos rohkaisusta. - Hyvin se menee. Halataan.
Ohjelma jatkuu hetken kuluttua, mutta sitä ennen puhutaan kengistä!
Kengistä Guyn puhutaan!
Siitä vain valitsemaan!
Ne peittää varpaat, nilkankin, Sopii muihin vaatteisiin
Kengistä Guyn puhutaan!
Guyn kengät kestävät!
Kysykää Guyn rahakenkiä, joiden pohjassa on reikä rahaa varten.
Ne ovat kätevät, vai mitä? - Minäkin käytän niitä, GK.
Tervetuloa, vanhat karjapaimenet, -
preerian Pachelbelit, parakin Brahmsit.
Dusty ja Lefty! Hauskaa, että tulitte. - Kiitos, Garrison.
On mukavaa palata tänne, sillä preerialla on yksinäistä.
Välillä karjapaimenkin kyllästyy.
Maisemiin väsyy ja alkaa kaivata juttutuokiota.
Jonkun fiksun kanssa.
Kaipaatte siis ihmisten ilmoille. - Jo vain, Garrison.
Hevoselle puhuminen on erilaista. Minun hevoseni on todella fiksu.
Se osaa laskea ja tuntee fysiikkaa ja kemiaa, -
mutta filosofiaa se ei opi.
Minkä takia? - Se vain on eikä ajattele.
Hauska juttu.
Mitä jos laulettaisiin, Dusty? - Lauletaan vain. - Tästä se lähtee.
Oon vain karjapaimen, tukkani on sotkuinen.
Sukua alligaattorin ja myös karhujen.
On mussa myös puumaa vaan uskokaa pois:
En muiden valheita kertoa vois.
Mä juon, kun oon kuiva ja nälkääni syön.
Jos mulle oot nuiva, niin herkästi lyön.
Aattelen mitä mielin ja myös sanon sen.
Ja nyt ihailen joukkoa kaunokaisten.
Äiti kertoi, että pääsit radioon, -
kun joku lennätti leijaa ja hänen vaatteensa putosivat.
Se oli melkoinen näky.
Miksei hän nostanut housujaan? - Hän roikkui leijassa kaikin voimin.
Hän oli 30 metrin korkeudessa. Tai ehkä 15:n.
Miten se toi sinut radioon? - Niin minä tapasin isäsi.
Nyt tulee soolo.
Se meni hyvin.
Oliko se alaston mies minun isäni?
Alaston mies punaiset uimahousut nilkoissaan.
Muutama tuhat ihmistä näki hänet, joten päätimme häipyä -
ja lähdimme Chicagoon.
Me kuljemme halki sateen, tuiskujen.
Niin kuin Gene Autry, niin kuin John Wayne.
Emme voi kiistää, että he meidät voittaa -
vaan meillepä riittää, että elossa ollaan.
Olin maksamassa polttoainetta, kun hän heräsi ja meni vessaan.
Palasin autolle ja luulin, että hän nukkuu yhä takapenkillä.
Hyppäsin rattiin ja ajoin Chicagoon. Hän jäi Oshkoshiin.
Hän meni kahvilaan, jossa äitisi oli tarjoilijana.
Sillä tavalla he tapasivat. - Ja minä sain alkuni.
Tavallaan se johti siihen.
Jos olisit huomannut, ettei hän ollut autossa, minua ei olisi.
Emme tulleet kovin hyvin toimeen.
Siitä se johtui. - Kummallista.
Se oli yksi parhaita asioita, jonka jätin tekemättä.
Miten pääsit radioon? - Siellä oli Baked Beans Jubilee -ohjelma.
Isäkin oli siinä. - Niin oli. Osaatko tunnuslaulun?
Paistetut pavut ovat ravinteikkaita.
Aito luonnontuote, hyvä kuidun lähde... - Hiljempaa!
Sanonpa vain näin:
Luonnontuote tää, rät-tä-tät-tät-tää!
Syö niitä päivittäin!
Luetaanpa pari kirjettä ja korttia, -
joita ystävämme ovat lähettäneet meille.
Aaron kertoo, että ohjelmastamme on hänelle iloa ja lohtua. Hän...
Toivooko hän taas kuumaa esitystä Johnsonin tytöiltä?
Hän kertoo, että se toive oli pilaa.
Nyt toive on "Gold Watch And Chain" Yolandan ja minun esittämänä.
Tulehan, Yolanda. Kaunis vanha laulu "Gold Watch And Chain".
Kulta, kuinka voin olla sua ilman?
Mikään rauhoita ei sydäntäin.
Yksin näen synkkänä maailman, -
sano, että pysyt ain lähelläin!
Kultakelloni ketjuineen panttaan
Vihkisormuksen kultaisen myös...
Molly. Tulisitko tänne hetkeksi?
Mitä nyt, Guy?
Halusin vain... Oletpa sinä pullea!
Voisit ehkä luopua jälkiruoista ja oluesta.
Ja mahdollisesti myös seksistä miesten kanssa.
Milloin tämä tapahtui? Kuka teki tämän sinulle?
Lefty ja Dusty, tiedättekö te tästä?
Pikku tytöstämme tulee yh-äiti. - Voi tyttöparkaa!
Vannon, etten ole tehnyt mitään. - Kiva tietää, Dusty. Kiitos.
Et häntä soimata saa sanoin kovin, -
pilkan vaientaa voit, kukaties.
Kun puntaroit tapausta tovin:
Tilan tukalan aiheutti mies.
Dusty!
Tuosta tuli mieleeni viimekertainen rivo laulunne.
Oliko se Saat pontikkaa, jos näytät hinkit? - Ei ollut.
Entä Lempi ei ole helppoa, siskosi on? - Ei.
Hyppää ponini kyytiin vaan, mieluusti ilman satulaa.
Poniratsastuksestahan siinä lauletaan.
Mitä sinä oikein kuvittelit? - Pidetään tasoa yllä loppuun asti.
Loppuun. Mitä tarkoitat? - Sitä, mitä sanoin.
Minuako tarkoitat? - Meitä kaikkia.
Mistä sinä oikein puhut?
Täällä olisi munasalaattileipiä. - Ei aseita esille näyttämön takana.
Tiesitkö sinä tästä?
Kiitos, Yolanda. Miten kaunis laulu.
Esityksen maksoivat Powdermilk Biscuits ja Duct Tape.
Juuri niin! Ilmastointiteippi... Ilmastointiteipistä on hyötyä kotona.
Siitä on apua monissa tilanteissa.
Joskus täytyy korjata jotain tai tiivistää ovia ja ikkunoita.
Joskus kerta kaikkiaan unohtaa, mitä oli etsimässä.
Ilmastointiteippiä voi kietoa sormeen muistin virkistykseksi.
Joskus asiat menevät levälleen, ja maailmassa vallitsee epäjärjestys.
Asiat ajautuvat hajalleen, -
ja varsinkin vanhemmiten ilmastointiteippi käy hyödylliseksi.
Korjaustyöt ovat aina kiireellisiä.
Oletetaan vaikkapa, että vesihana vuotaa.
Vettä tippuu kaappiin, -
puu irtoaa seinästä, ja se pitää korjata jollain.
Tarttukaa ilmastointiteippirullaan. Se on täydellinen apu.
Ehkä oranki on hyppinyt kaapin päällä, -
ja työtaso on lohjennut sen painon alla.
Sitten rottweiler ryntää paikalle ja puree orankia takalistoon.
Rottweiler on teljetty kellariin. Anteeksi vain.
Minä kyllä kuulen ne. Rottweilerin ja orangin.
Orangillahan on sormet, ja se on löytänyt sahan.
Moottorisahan.
Se sahasi kellarin oveen reiän, josta rottweiler pääsi puremaan orankia.
Eikä pidä unohtaa riikinkukkoa.
Sitä paitsi taivaalla kaarteli helikopteri.
Se lensi päin kanadanhanhiparvea.
Se oli niiden hanhien loppu, ja se säikäytti riikinkukon.
Sitten sadistinen hiippari väijyi vähän kaikkia.
Riikinkukko hyökkäsi orangin kimppuun!
Sen nokka... välähti kuin sapeli!
Lintu osui kuitenkin harhaan.
Niin se heitti sitä moottorisahalla. - Oranki heitti riikinkukkoa.
Se tähtäsi huonosti, joten saha lensi ikkunan läpi.
Se melkein osui postinkantajaan.
Hänen nimensä oli Murray, eikä häneen aivan osunut.
Murray toi kirjeen entiseltä tyttöystävältäsi. Muistatko hänet?
Hän on yhä vihainen, kun hylkäsit hänet.
Sysäsit syrjään naisen, joka rakasti sinua.
Löysit jonkun toisen. Miten saatoit?
Hän ei ymmärrä sitä, ja siinä ei ilmastointiteippi auta.
Ei varmaankaan. - Eikä se tee sinusta rehtiä miestä.
Ilmastointiteippi sopii kahteen kolmesta kotityöstä.
Sen avulla et löydä etsimääsi.
Mitä oikein etsit? - Ilmastointiteippiä.
Kaikki korjaustyöt ovat kiireellisiä.
Joskus ilmastointiteippi on ainoa apu.
Jatkamme hetken kuluttua, -
mutta sitä ennen sananen kahvista.
Jearlyn! Mikään ei piristä ja auta keskittymään yhtä hyvin -
kuin vanha kunnon kofeiini.
Musta kahvi. - Se on hyvää. Hauskaa, että sinäkin pidät siitä.
Se ihanalta tuoksuu, sitä litran vetää suu.
Kahvi!
Se maistuu kera donitsin, vaan on hyvää yksinkin.
Musta kahvi.
Virkistävän tunteen tuottaa, siihen luterilaiset luottaa.
Sen voimin ruotsalainen valvoo saarnaa kuunnellen.
Juo pannullinen tänään! On sinustakin hyvää -
kunnon kahvi.
Chuck! Oletko valmiina?
Oletko pukeissa? Chuck!
No mutta Chuck, mitä täällä on meneillään?
Kynttilöitä ja musiikkia... Herätys, kaveri.
Chuck. Chuck...
KOPUTA ENSIN
EI SAA HÄIRITÄ
Kulta, minä täällä!
Täältä tullaan, olit valmis tai et!
Minun kannikkani kaipaavat vähän lämmittämistä.
Mitä sinä piileksit?
Herää, kulta.
Chuck...
Chuck! - Ei hätää.
Miten voit olla kuollut? - Hän vain meni pois.
Voi, Chuck.
Voi, kulta. - Vanhan miehen kuolema ei ole tragedia.
En halua, että hän lähtee. - Anna hänen vajavuutensa anteeksi.
Kiitä häntä rakkaudesta ja huolenpidosta.
Hyvästi, kulta.
Kiitos! Pidämme tauon ja vahvistamme asematunnukset.
Jatkamme ohjelmaa heti sen jälkeen.
Yhdeksän minuuttia lähetyksen jatkumiseen.
Hei, eipä poltella täällä. - Chuck Akers on kuollut.
Hän on poissa. - Nyt putosin kärryiltä.
Sanoin, että Chuck on kuollut.
Kuka? - Chuck.
Milloin? - Nyt.
Kuoliko hän äsken? - Mistä minä tiedän! En ollut paikalla.
Entä summittainen kuolinaika? - Äskettäin.
Käy itse katsomassa. Hän on tuolla.
Tietääkö kukaan muu tästä? - Ei aavistusta.
Haluan kuulla, tiesikö joku tästä kertomatta minulle.
Anteeksi.
Minulla oli tapana kuunnella ohjelmaanne, -
kunnes kuolin.
Nimeni oli Lois Peterson.
Olin matkalla pohjoiseen mökille ja nauroin jollekin jutullenne.
Sitten auto ajautui rotkoon ja pyörähti ympäri.
Silloin tulin ajatelleeksi, ettei juttu ollutkaan kovin hauska.
Sitten seisoin korkeassa heinikossa -
katsellen omaa ruumistani.
Olen pahoillani.
Olin menossa tapaamaan rakastajaani Larrya.
Olimme suunnitelleet sitä yli kaksi kuukautta.
Teidän juttunne takia menetin autoni hallinnan ja kuolin.
Anteeksi. - Te tavallaan tapoitte minut. Eikö olekin kiinnostavaa?
Hän on tosiaan kuollut.
Vielä puoli tuntia sitten hän hengitti tätä samaa ilmaa.
Nyt hän päästää sitä vain ulos. Soitetaan poliisille. - Ei.
Minä soitan, kun hetki on sopiva.
Älkää puhuko tästä kenellekään.
Hoitakaa hommanne.
Minä eristän alueen. Esitys jatkuu.
Pärjäätkö varmasti? - Kyllä tämä tästä.
Oletko tosiaan enkeli? - Tietenkin olen.
Mitä sinä teet? Olipa typerä kysymys. - Ei suinkaan.
Teen kaikenlaista. Lohdutan ihmisiä, jotka ovat surusta suunniltaan.
Ilmestyn ihmisille.
Panen patsaat kyynelehtimään.
Kerran tein Herran kasvot kaurapuuroon.
Piristän ihmisiä siten.
Useimmiten vien ihmisiä Jumalan luo. Siksi tulin tänne.
Muistelen koko ajan sitä juttua ja mietin, mitä hauskaa siinä oli.
Siinäkö jutussa, jota kerroin? - Siinä oli pingviinejä.
Siis pingviinikasku.
Kaksi pingviiniä seisoi jäälautalla. - Tuo se oli.
Toinen niistä sanoi: "Näytät kuin sinulla olisi smokki ylläsi."
Toinen vastasi: "Miksi luulet, ettei ole?"
Jatkuuko se? Siinäkö se oli?
Mitä hauskaa siinä on? - Se, että ihmiset nauravat sille.
Minä en naura. - Sinä oletkin enkeli.
GK:ta pyydetään näyttämölle.
Minun pitäisi mennä. - Totta! En tullut hakemaan sinua.
Niin. Minua odotetaan. - Mitä se toinen pingviini sanoi?
Se kysyi: "Miksi luulet, ettei ole?"
Nähdään. - Ajallaan.
Kaksi minuuttia lähetyksen alkuun.
Saanko häiritä?
On tapahtunut jotain. Tarkkailen tilannetta, mutta sinun pitää tietää.
Tarkoitatko sitä naista? - En. Täällä on...
Niin. Näitkö hänet? - Hän oli tuolla.
Puhuitko hänelle? - Sinähän hänelle puhuit.
Näitkö sen?
Anna minulle merkki, jos näet hänet yleisön joukossa. Tee käsilläsi...
Heiluta kättäsi selän takana. - Kuin kaninhäntää?
Käytä myös koodisanaa. Sano vaikka "vahingonkorvaus".
Ei sittenkään. "Granite Falls". - Miten minä sen hoidan?
Omista laulu ystävillemme Granite Fallsissa.
Jos en huomaa, Rich saa antaa musiikillisen merkin.
Tämä on koodi. Sen minä ainakin huomaan.
Siten minä pääsin radioon. Morsettamalla.
Olin kansipoikana. Oli raju marrasmyrsky. Muistan sen aina.
Viihdytit väkeä laivaradion kautta, kunnes alus pääsi satamaan. - Niin.
Olenko kertonut siitä? - Granite Falls!
15 sekuntia.
Mitä aiot tämän jälkeen? - Etsin työtä jostain.
Mistä? - Jostain, missä ei tarvitse pukahtaakaan.
Miksi? - Juuri sen takia.
Aiotko alusvaatemalliksi? - Jos pyydetään. - Nyt lähtee.
Ohjelmamme jatkuu!
Sponsorina on yhdistyneiden ammattijärjestöjen liitto.
Jossain on järjestö juuri sinulle!
Tukijamme Fred Farrell tunnetaan eläinsuojeluviranomaisena.
Ohjelmassa ovat Johnsonin tytöt, Dusty ja Lefty -
sekä hyvä ystävämme Jearlyn Steele.
Lyhyt on päivä.
Yö on pitkä niin.
Minkä tähden raadamme -
ja tuhlaamme turhuuksiin?
Minun on aika lähteä.
Olen enkeli Asphodel.
Tulin tuomaan armoa maailmaan ja ylistämään Hänen pyhää nimeään.
Sopiihan se. Haluat siis olla enkeli.
Ole vain, kaikin mokomin. Olet tarpeeksi enkelimäinen minulle.
Levitä siipesi ja lennä. - Tämä on ilmestys.
Meille molemmille.
Tuli mieleeni, että jos sinä olet enkeli ja me kaksi...
Tiedäthän. Tuntisitko mitään?
Tuntisin rakkautta.
Odottakaa tässä. En viivy kauan.
Onko teillä lippu? - Edustan firmaa.
Etkö pidä hevosista? - Pyydän teitä vain olemaan ihmisiksi.
Al. Lampussa on vikaa. Se välkkyy. - Se on puhelimen merkkivalo.
Niin. Täälläkö? Kiitos.
Se firman mies on täällä. - Minä huolehdin hänestä.
Molly? Onko kukaan nähnyt Mollya?
Hän mielissään on minun seurastain, kun München-olut virtaa vain!
Nauti tuoppi kuohuvaista, kerro kasku polkkaajasta!
Kunhan muistat vaan, ett' juhlat loppuu aikanaan!
Herra Crust. - Cruett. Emme kai ole tavanneet.
Olen Guy Noir, turvallisuusasioiden ja tiedonhankinnan päällikkö.
Onnea vain. Joko esitys loppuu? - Kohtapuoliin.
Tulin juuri ajoissa. Esityksiä on kuulemma ollut 50 vuotta.
Melkein. Yli 30 vuotta. - Melkoinen aikavääristymä.
Kuin olisin löytänyt alkuasukasheimon, -
joka kertoo nuotiotarinoita kipinöiden sinkoillessa.
Varasimme teille luksusaition.
Käykää sisään.
Kuka tuo on? - Täkäläinen heppu, joka kävi katsomassa esityksiä.
Hän kirjoitti romaaneja. F. Scott Fitzgerald. Hän varttui St. Paulissa.
Millaisia romaaneja? - Romanttisia. Enimmäkseen.
Minulla ei ole aikaa sellaiseen.
Täällä on yleensä asiakkaita. Viisi tai kuusi sponsoriamme.
Kaunis rappaus. Pitää säästää siitä hiukan.
Kunpa tallentaisimme esityksen.
Tämä on suora lähetys. - Videoisimme sen museota varten.
Tämä vielä puuttui! Ensi kerta, kun joku kuoli täällä!
Me kaikki vanhenemme. - Onko hän kuollut? Eikä esitys ole lopussa!
Alakerrassa on vainaja! - Onneksi ei näyttämöllä.
Milloin se tapahtui? - Se oli siis Chuck. Missä Evelyn on?
Hän on alhaalla. Chuck kuoli odottaessaan häntä.
Hän kuoli toivo sydämessään. - Ei hassumpi tapa lähteä.
Hän istui alusvaatteisillaan ja odotti rakastettuaan.
Oliko hän alkkareissa? - Donna puhui boksereista.
Siellä oli vadelmia, hierontaöljyä ja kynttilöitä.
Mills Brothersin levy soi. - Hän oli valmiina Evelyniä varten.
Saako olla juotavaa? - Vettä. Ei jäitä eikä sitruunaa.
Vettä raakana. Siistiä.
Äänitehosteita. Olen oppinut mestarilta.
Mitä voin kertoa esityksestä? - Tiedän tarpeellisen.
Oletteko varma? Ettekä muuta mieltänne. - Näin on.
Näyttämöllä on paljon kunnon väkeä.
Me olemme maailmanmiehiä, mutta he panevat esityksiin sielunsa.
Keksikööt jotain muuta. Kyllä he jotain löytävät.
Sanassa sanotaan, että elämä on menetettävä, ennen kuin sen löytää.
Sanako toi teidät tänne? - Firma on uskovaisten omistama, herra Noir.
Minullakin oli bändi, ennen kuin tutustuin Herraan. Dukes of Rhythm.
Olimme kamalia, mutta totuus pelasti meidät.
Meistä ei ollut mihinkään. Potkut olivat siunaus.
Aiotko sanoa jotain? - Mitä muka?
Chuck oli mukana vuosikaudet. Sano edes pari sanaa. - Juuri niin.
En pidä muistopuheita. - Onko siihen syy, vai etkö vain välitä?
Tässä iässä en ehtisi muuta tehdäkään.
Pidetään edes hiljainen hetki. - Radiossako? Ei taida onnistua.
Enää 30 sekuntia. - Odota.
Etkö sanoisi mitään sittenkään, jos äiti kuolisi? - Mitä?
Käyttäytyisitkö kuin kaikki olisi hyvin? Miten ihmeessä?
Radiossa ei vanheta eikä kuolla. Me vain jatkamme eteenpäin.
Entä jos itse kuolet?
Etkö halua, että sinut muistetaan? - Ei siihen saa pakottaa.
Tuolla kuoli ihminen! Eikö siihen kiinnitetä mitään huomiota?
Me kiinnitämme huomiomme työhön. - Sinun vuorosi!
Joku saa viedä minut kotiin. En halua olla yksin tänä yönä.
Kukaan ei välitä! - Me kaikki välitämme kamalasti.
...päällä aitoa minnesotalaista juustoa sekä makkaraa.
Vain Prince of Pizza niin nostaa mut taivaisiin!
Tuplajuusto, sipuli, makkara ja anjovis...
Tämä on hauskaa. Kuin olisin eläintarhassa.
Palaan pian.
Guy Noir täällä. Yhdistä Mollylle.
Niin? - Molly, pyydän palvelusta. Tämä on tärkeää.
Mikä? - Tule tänne. Minun täytyy puhua kanssasi kasvotusten.
Olen tässä. - Mutta...
Kuka siellä on? - En minä tiedä.
Kuka minulle puhuu? - Minä!
Haloo. - Haloo.
Haloo! Kukaan ei vastaa.
Joudun pyytämään palvelusta. Tämä on tärkeää.
Tarvitsen juotavaa.
Onko kaikki hyvin?
On. - Miten firman tyypin kanssa sujuu?
Aika liukas pöytä juomille.
Hyvin menee. Tai no... Hän on hankala tapaus.
Keksin toisen ratkaisun.
Minkä? - Hän soitti aikoinaan bändissä nimeltä Dukes of Rhythm.
Voisimme kerätä sen taas kokoon ja antaa sen esiintyä ohjelmassa.
Anteeksi!
Ehkä hän muuttaa mieltään, -
jos bändi kerääntyisi taas kokoon A Prairie Home Companionissa.
Onnellisille lopuille. - Onnellisille lopuille!
Taivas, että oli hyvää. - Kuin äidinmaitoa.
Mitä? - Anteeksi. Tee näin.
Vie tämä viesti naiselle, joka oleilee kulissien takana.
Kenelle? - Vaalealle naiselle, jolla on valkoinen takki.
Blondi, jolla on valkoinen takki. - Kaunis blondi.
Et voi erehtyä. - "Enkeli! Mies..."
Autossa? - Aitiossa.
"Mies aitiossa."
"Pane hänet lähtemään pois."
Anna se hänelle ja tuhoa se sitten.
Nyt vuorossa on ohjelmamme kestosuosikki.
Nämä naiset lauloivat yhdessä jo tyttösinä Wisconsinin Oshkoshissa.
He ovat pitäneet tutut laulut elossa.
Tervetuloa, Johnsonin tytöt! Rhonda ja Yolanda!
Kiitos. Paljon kiitoksia.
Teimme tämän laulun äidillemme, -
joka kasvatti meidät niukkuudessa.
Meillä ei ollut lomamatkoja eikä edes lomia.
Meillä oli yksi ylellisyys, nimittäin musiikki.
Äiti rakasti laulamistamme. - Vaikka hän oli kuinka väsynyt...
...laulumme ilahdutti häntä aina.
Tämä on sinulle, äiti.
Hyvästi, äiti, sedät ja tädit!
Jokainen vuorollaan levolle kävi.
Niityille vihreille, tyynille vesille -
hiljaa niin.
Heidän sylistään turvan sain -
hellin äänin mulle puhuivat vain.
He pääsivät luokse Jeesuksen -
Uuden Jerusalemin autuuteen.
Heillä on hyvä olla nyt, tiedän sen.
Silti istun äitiä ikävöiden.
Voi, Chuck. He laulavat tätä sinulle.
Sinun pitäisi olla mukana laulamassa.
Kätesi karheat, kovettuneet, -
kyntesi askareissa revenneet.
Kodin ja pihan yksin hoidit, -
poskea silitit, hiuksiakin.
Kiitokset, äiti! Herran rauhaa!
Siunattu olkoon äänesi sun.
Kätesi ja jalkasi myöskin siunaan.
Nuorina saimme rakkautes sun.
Paimeneni on Herra, vaan luokseen en tahdo:
Minulla on äitini, sedät ja tädit -
niityillä vihreillä, tyynillä vesillä.
Hyvyys ja armo on seuranain.
Sinun vuorosi.
Kiitos, Johnsonin tytöt! Esityksen maksoi Powdermilk Biscuits.
Vuorossa ovat maanteiden yksinäiset kulkijat, -
vanhat kunnon karjapaimenet Dusty ja Lefty.
Kiitoksia! Esitämme aivan uuden numeron.
Tämä on ystävillemme Maple Plainissa, Glenwoodissa, -
Renvillessä ja tietysti kavereille laidunmailla. Tämä on teille.
Voi taivas! Tapan nuo tyypit!
Oli sokean kenkä märkä, opaskoira siihen kusaisi.
Mies koiran kutsui luokseen ja sille pihviä tarjosi.
Vaimo hämmästeli: "Miksi hurtan palkitset?" - Mitä sinä teet?
Mies vastas: "Näin löysin kuonon ja voin potkaista persaukseen."
Huonoja vitsejä rakastan...
Mitä väliä sillä on? Ohjelma loppuu kuitenkin.
Onko sinulla seuraava? - Jo vain.
Kun Jumala loi naisen, oli kolme rintaa hällä.
Niistä poisti keskimmäisen, kun se oli aina tiellä.
Nainen seisoi Luojansa eessä, kysyi rintaa pidellen:
"Mihin tämä turha tissi pannaan?" Ja niin Luoja loi miehen.
Huonoja vitsejä rakastan... - Nyt tuli sitten tissit.
Antaa tulla tissit ja perseet! Lisää vain!
Mitä sinä sanoit? - Nuo laulavat tisseistä ja ties mistä.
Siitä vain! Pilataan koko ohjelma!
Vedetään kännit.
Väkijoukosta nousi nuori nainen, ei rihmakaan peittänyt kroppaa.
Tarjos vaarille kuumaa seksiä, vaari tahtoi mieluummin soppaa.
Huonoja vitsejä rakastan Niistä en koskaan tarpeeksi saa
Kaikki on ohi. Ohjelma lopetetaan.
Kerronko seuraavan? - Anna tulla!
Ole meni latotansseihin, hänet siellä palkittiin.
Vessaharjan sai viedä kotiin ja kun viikko kului, niin -
kaveri Olelta kysäisi, miltä harja vaikutti.
Ole vastasi: "Hyvin se toimii! Pian vaihdan taas paperiin."
Farmarin palkintosonni astui vuodessa 200 kertaa.
Farmarin vaimo sanoi miehelleen: "Jos sonnia sinuun vertaa..."
"Voisit ottaa siitä oppia ja miettiä, mikä auttaa!"
Farmari sanoi: "Hyvähän sen on. Se ei astu aina samaa nautaa."
Katsotaanpa. Kolme...
Kuulitko Viagra-lastin ryöstöstä?
Kuka sen teki? - Kukaan ei tiedä. Poliisi etsii kovia kavereita.
Hae Garrison tänne. He lopettavat pian.
Tuleeko vielä yksi? - Tulee.
Sven kertoi ystävälleen: "Vaimo taisi kuolla."
"Miten niin taisi?"
"Seksi on entisellään, mutta tiskiä alkaa kertyä."
Kuule, Dusty. - Mitä, Lefty?
Tiedätkö, miten ripulista saa puheenaiheen?
En tiedä. - Sen kuin kakaisee ulos.
Kuule, Lefty. - Anna tulla.
Miksi PMS:llä on sellainen nimi? - En minä vain tiedä.
"Hullun lehmän tauti" oli jo käytössä.
Riittää jo.
Kuule, Dusty.
Mitä saadaan, kun sekoitetaan vihkivettä ja ulostuslääkettä?
En tiedä. - Uskonnollinen ryntäys.
Mitä norsu sanoi alastomalle miehelle? - No, mitä?
"Ihan kiva, mutta voiko tuolla hengittää?"
Huonoja vitsejä rakastan Niistä en koskaan tarpeeksi saa
Kerro mulle huonot vitsit vaan!
Toivottavasti olette nauttineet illan annista!
Aikaa on kuusi minuuttia jäljellä! Onko teillä mitään harjoiteltuna?
Kuule! Sanoinhan, että kun yksi ovi sulkeutuu, toinen avautuu.
Käy hakemassa nuotit ja laula jotain.
Nytkö? - Mene jo, Lola! Pystyt kyllä.
...antaa voimaa nousta ja tehdä se, mitä on tehtävä.
Odotamme näkevämme teidät täällä jälleen viikon kuluttua.
Sponsorimme on Powdermilk Biscuits.
Lola laulaa vielä. Hevoset karkaavat.
Nyt eräs nuori nainen esiintyy ensi kertaa ohjelmassamme.
Tämä lahjakas nuori nainen tuntee kaikki vanhat hyvät laulut -
ja esiintyy nyt ensimmäistä kertaa julkisuudessa.
Tervetuloa, kaunis, nuori Lola Johnson!
Lola Johnson, hyvät naiset ja herrat!
Frankie oli Johnnyn kulta, mutta Johnny häntä petti.
Hän petti naistaan pahoin, mutta tämä sen kesti.
Hän oli Frankien mies, mutta mulkvisti.
Noinko tämä laulu menee? - Tavallaan.
Johnny hotelliin vei Nellie Blyn. Pyssy paukahti: Rät-tä-tät-tää!
Frankie ampui sydämeen häntä, paras puku meni pilalle.
Hän oli Frankien mies, mutta kelvoton.
Johnny hautuumaalle vietiin ja multaan peitettiin.
Olihan se surkeaa, kun puhdas paita haaskattiin.
Hän oli Frankien mies, mutta häntä petti.
Miten se jatkuu? - En minä tiedä.
Hän ei tiennyt, miten se kävi.
Hän Jumalalle vilkutti.
Hän söi oravan ja kuoli, ja hänet hautaan paiskattiin!
Hän oli Frankien mies, mutta häntä petti.
Hyvä! Ala lopetella.
Niin kävi Frankien ja Johnnyn, ja lauluni loppuu nyt.
Frankie pakoputkeen letkun pani, kun oli Johnnyyn niin pettynyt.
Hän oli Frankien mies.
Niin lapussa luki vain!
Kiitos!
Tuo nainen pääsee vielä pitkälle. Me lähdemme nyt. Ohjelma päättyy.
Pitäkää jalat maassa ja toiveet korkealla.
Rukoilkaa sadetta, viljelkää kuivaa huumoria -
ja syökää Powdermilk Biscuits -keksejä.
Istu viereeni vain, jos mua lemmit.
Hyvästiin älä kiirehdi lain!
Punaisen virran laakson kai muistat -
sekä sen, joka lempii sua ain.
Esitys on ohi. - Monin tavoin.
Kivaa hajuvettä. Oletko talon väkeä? - Tavallaan.
Kuuntelin tätä ohjelmaa joka viikko. - Se oli hyvä ohjelma aikanaan.
Ajat muuttuvat, ja elämä jatkuu. - Aivan. Ajakaa varovasti.
Tarvitsetko kyydin? - Lentokentälle vie oikotie.
Se kulkee mutkitellen jyrkän mäen rinteellä. Siellä on suuri tammi.
Mikä sinun nimesi on? - Asphodel.
Sievä nimi. Pidän kampauksestasi.
Ennen esiintyjät tuntuivat ystäviltäni.
Sitten tapahtui jotain. - Niin.
Minä olen se jokin.
Kauanko lentokentälle on? - 20 minuuttia.
Minulle kerrottiin oikotiestä. - Minä tunnen sen.
Emme nähneet sitä miestä enää.
Auto törmäsi puuhun ja räjähti. Hyvästi, firman mies.
Se ei muuttanut mitään.
He lauloivat hyvästiksi, ja katsojat lähtivät kotiin.
Sitten kaikki keräsivät tavaransa ja lähtivät.
Aamulla tuli purkufirman auto, -
ja kaksi miestä alkoi porata reikiä räjähdepanoksille.
Kuin runossa, joka opittiin koulussa:
Kerää ruusunnuput, kun vielä voit!
Aika eespäin rientää.
Kukka, joka tänään hymyää, -
huomenna ehkä kuolee jo pois.
Tule, kaveri. Tarjoan lasillisen.
Kolme paistettua munaa, Donna. - Kuuntele nyt.
Mitä sanoit? - Voisimme pitää jäähyväiskiertueen.
Ketkä? - Ohjelman vanha porukka.
Siitähän on jo vuosia!
Olen aina halunnut tehdä jäähyväiskiertueen!
Haluan viimeisen esityksen ja jatkaa, kunnes olen pyörätuolissa.
Haluan jatkaa niin kauan kuin muistan sanat.
On paljon kaupunkeja, joissa emme esiintyneet. Lake Winnebigoshish.
Meillä olisi paljon yleisöä siellä. - Minulla on muuta tekeillä.
Mitä muka? - Kaikenlaisia toimeksiantoja.
Olen usein poissa kaupungista.
Hyvä on. Entä sinä? - Minä olen vapaa lähtemään.
Vartioin pysäköintialuetta. Se on mukavaa työtä. Luen paljon.
Tuo sittenkin neljä munaa. - Syöt valtavasti.
Mielenkiintoista... Katsokaa, ketkä tulivat! - Olenkin kaivannut heitä.
Preeriatuuliko heidät toi? Luulin, että teidät ajettiin kaupungista.
Se nainen ei nostanut kannetta. - Mistä? Kuorsaamisestako?
Rakkaudesta.
Tulimme vasta. Olimme Etelä-Dakotan kasinoilla.
Pelasitteko mustaa maijaa? - Emme, vaan soitimme.
Suunnittelette kuulemma kiertuetta.
Otimme ohjelmistoon köysitemppuja. - Liekehtivät lassot!
Me puhumme tulisilmukoista. - Meillä on bussi, jossa on sängyt.
Katsokaa nyt! Tyttö on ollut työssä puoli vuotta ja on jo pomo.
Mitä hän tekee? - En oikein tiedä. Uskonnollisia...
Tietokoneohjelmia. Se on iso juttu.
Kävin läpi eläkejärjestelynne. Aivan hirveää.
Oletko kuullut sijoitusrahastoista?
Olisi ollut parempi panna rahat kenkälaatikossa sängyn alle.
Siksi pyysinkin apuasi.
Allekirjoita tämä. - Mikä tämä on?
Minun pitää panna varasi poikimaan. - Mitkä? - Varat.
Tämähän on valtakirja. - Käytit kuusi tonnia bussiin!
Mikset kysynyt mielipidettäni? - Anteeksi.
Saanko pitää bussin? - Puhutaan siitä toiste.
Olet rakas. - Tiedän sen. Niin sinäkin.
Hei sitten.
Pidit upean muistopuheen Soderbergille. - Kiitos.
Harmi, ettei hän kuullut sitä. - Se oli parista päivästä kiinni.
Tuo vitsi vain paranee ajan mittaan.
Haluatteko muuttaa tilaustanne?
Uploaded by Sylvesteri